I tidigare avsnitt:
Hora, han är min make!
Det finns nio skrifter. Jesus, Josefs son.
Därför förföljer Robinus och hans armé oss.
Piers Gaveston ska landsförvisas.
Jag ska se till att det blir för tredje och sista gången.
Om vi kunde överlämna Gaveston, skulle det vara värt betalning?
- Er källa? - Tvillingarna.
De är Gavestons halvsystrar och sammansvurna.
Din mamma är sjuk. Prästen tar hand om dig.
Vi ska ge oss av. Rättvisan väntar i våtmarkerna.
Tvätta dig.
Nej!
Lagar du vår frukost, Maddox?
Er aptit är inte mitt problem.
Visst är det här uppfriskande?
Ett grupp rutinerade soldater som ska tillfångata en fransk förrädare.
De riskerar allt för att rädda sitt län.
Kanske sjunger man en dag sånger om oss.
- Det blir en kort, klumpig melodi. - Med falska toner och dåliga rim.
- Du är duktig med dem. - Det är havren som gör dem glada.
Och de andra djuren? Bestarna som har bundit mig.
- Hur blir de vänligt sinnade? - Deras humör är inte min sak.
Du är väldigt klok.
Och du har ett så vänligt ansikte.
Får jag titta närmare?
Som en ängel.
Nej... men jag kommer att få vingar en dag.
- Det är klart att du kommer... - Ash.
Ash.
Får jag be dig om en tjänst, ängeln Ash?
Jag är så hårt bunden att jag knappt kan känna mina händer och fötter.
Kan du lossa dem lite?
Så att jag får tillbaka färgen.
Ja, om du lovar att inte rymma.
Självklart.
Tack.
- Vad är det här för rum? - Min tjänarinnas.
- Hålls jag fången? - Du är bunden på grund av din ilska.
Men bara prästen, min tjänarinna och Wilkin känner till det.
- "Wilkin"? - Ja.
Så heter mannen som låtsas vara din make Gawain-
-som dog i samma strid som min make.
Dog? Ers nåd skulle väl inte försöka göra anspråk på en död man?
Gawain Maddox dog i strid.
Du räddade en främling och sa att han var din man.
Den risken tog du i hopp om att få en bättre, godare familj.
- Men illusionen måste brytas. - Jag känner min make!
Sluta!
Du har två val!
Om du förblir vilse i din fantasi blir du åtalad för överfall på mig.
Allt du säger om Wilkin och mig kommer att ses som galenskap.
Du blir avrättad och dina barn kommer att bli trälar.
Fundera över mina hårda ord.
Använd dem för att riva muren mellan dig och Guds sanning.
De har prästen.
De har tagit en oskyldig.
Pojken.
Du måste äta, mitt barn.
Det räcker. Hans tro ger honom styrka.
Smärtan får den bara att växa.
Se till hans sår och ge honom mat.
Sen börjar jag mitt arbete.
Ja, mäster.
Riddare! Jungfrun tog sig loss och är försvunnen.
- Hur? - Jag samlade gräs åt hästarna.
- Vem band de svaga repen? - Jag.
Andra kan ha hjälpt henne. De lär varna Gaveston.
Vi måste skynda oss till Pembrokes slott.
Released on www.DanishBits.org
Fyra riddare vaktar. Ombyte varje timme.
Kanske finns större styrkor där inne.
- Hur vet vi att fransmannen är där? - Jag känner lukten av hans arrogans.
Den norra porten är blockerad. Det här är den enda ingången.
Vår rymling tycks inte ha hunnit hit. De verkar inte vara förberedda.
Vi måste ta reda på hur många de är, locka fram dem på nåt sätt.
Ash!
Ursäkta! Det här är Bernadette. Vi träffades vid bäcken.
Trevlig flicka. Hon pratar inte så mycket, vilket jag faktiskt gillar.
Alla män önskar sig en vacker, tyst hind.
Stopp!
God dag, mina herrar. Jag kommer med färskt kött.
Jag är jägare och ser att ni har många hungriga män här?
- Inte så här många. - Då kan ni röka resten.
Hon är fet och håller sig till vintern.
Pembroke har inte mer än en halv legion.
Han vill transportera den landsförvisade i hemlighet.
Jägaren är slug.
Vi tar den med oss när vi reser i morgon. Bind henne vid våra hästar.
Ja.
Det är nog bäst.
Ja, vi vill ha köttet.
Hon tycker inte om hästar. Hon blir nervös och köttet förstörs.
Adjö.
Du måste vara hungrig.
Var är mina barn?
Den lilla hos min tjänarinna och din son hos prästen.
Jag kan inte äta med bundna händer.
Ska jag bli matad som ett barn?
Ja. Eller inte alls.
Ni talade om två val.
Du kan acceptera Guds sanning-
- och medge att Wilkin inte har förrått dig, då han inte är din man.
Om du visar att du klarar av det, då glömmer vi bort ditt överfall-
- och jag ser att du och dina barn får stanna och arbeta här i Ventrishire.
Var hälsad, goda riddare!
Min lillebror fäster sig ofta vid det som vi fångar.
- Hur många är ni? - Bara jag och idioten.
Jag må vara dum, men du är elak! Bernadette tycker inte om hästar!
Djuren kan inte tala!
Ha överseende. Han fick en åsnespark i huvudet som liten.
Ja, det är han! Far gjorde samma sak. Därför lämnade mor honom.
- Vad sa hinden om mig? - Lämna djuret och gå härifrån.
Ja, sir.
Allt är lugnt.
Vakta flanken!
Var är Gaveston?
Är det franska svinet värt en kniv i halsen?
Alla de döda, dra ner deras byxor.
Jag ska döda dig, klä av dig, skära av deras kukar-
-och stoppa dem i din mun.
Sen lämnar jag dig framför dörren, där gästerna hittar dig.
- Tänk vilka berättelser det blir! - Riddaren med kukar i munnen!
- Det är vansinne och saknar heder! - Därför hotar jag med det.
- Hugg av dem. - Nej!
Sir Gaveston! Ursäkta för att vi stör kvällsmaten!
Vad är det här, Corbett?
Oroa dig inte, min käre Piers.
Vi är här för att rädda dig.
Jag är imponerad över din styrka, Ronan.
Dina år som krigare har varit till nytta.
Mitt förflutna i det militära är inte det som ger mig styrka, ärkediakonen.
Eller ska jag säga "mäster", socijs Rosula?
Jag ser att seraferna har berättat om sin tolkning av historien.
Vill du tillmötesgå mig på samma vis?
Seraforden för vidare farliga och kätterska evangelier.
Om skrifterna blir kända-
- skulle de orsaka kaos och oförutsägbara motsättningar.
Jag har läst några av skrifterna. De är inte kätterska.
De skulle orsaka kaos endast i påvens boningar.
Nästa gång du går igenom din by, se då dina efterföljare i ögonen.
- Kan de lita på sin fria vilja? - De har rätt att få veta sanningen.
Du vet att de är okunniga och vilsna. De drivs av rädsla och fantasier.
Vår kyrka ger dessa enkla troende en stabil moralisk grund-
-och en Gud som de kan förstå.
Pengar och inflytande behöver jag för ett ge dem den grunden.
Även om samma grund förvränger det som vår tros centralgestalt lärde ut?
Serafernas nit är missriktad.
De skulle underminera tusen år av Guds arbete.
Rosulaorden har ett gudomligt syfte.
Vi måste stoppa seraferna och förstöra skrifterna-
-innan de förgör vår tro.
Det kan du hjälpa mig att göra.
Berätta var kvinnan och tempelriddaren gömmer sig.
Otaliga själar vilar i dina händer.
Gå hem, min ljuva.
Lord Pembroke!
Gör henne inte illa!
Ursäkta för att vi väckte er ur er sköna, mörka sömn.
Vilka är ni? Under vilken fana är ni här?
- Under rättvisans fana. - Inget hov har skickat oss.
Vilka avsikter har ni?
Döda riddare, en bunden förbrytare - är inte det uppenbart?
- Vad tänker ni göra med earlen? - Jag lovade kungen att skydda honom.
- Jag ska föra fången ut ur England. - Ingen fånge jag vet reser så.
Så bra att ni inser dårskapen i ert löfte och ger oss hans huvud.
- Det kommer att drabba oss alla. - Inte om sanningen döljs för kungen.
Banditer överföll er, tog era varor och er ädle fånge.
Sen försvann de i det mörka träsket.
- Edvard är inte dum. - Den saken kan diskuteras.
Jag kan inte gå med på det. Jag är lojal mot kungen-
- inte mot baronerna som konspirerar mot honom.
Det är tråkigt att höra.
Er älskarinna är mycket vacker.
Jag förstår varför ni äventyrar rang och privilegier för henne.
Skarprättare, ta fram dina verktyg.
Tortera den här horan, långsamt.
Låt den lojale lord Pembroke se henne lida.
- Du arbetar för lady Love och länet! - För att straffa de skyldiga.
- Älskarinnan är en pjäs i vårt spel. - Vi spelar inte ert spel.
Om ni behöver ett skäl så straffa henne för äktenskapsbrott.
En hora i en gift mans säng.
Ska vi straffa alla Ventrishires adelsmän som gör samma sak?
Kammarherren, jag skickade bud med häst till earlen av Warwick.
Bra.
Skicka nu ut dig själv härifrån.
Ja, kammarherren.
Plåga älskarinnan tills Pembroke ger oss det som vi vill ha-
-så låter jag er fullfölja er hämnd.
Om vår fogde och sir Locke skulle dö en för tidig död-
- utgår jag från att det var en risk som deras plikter medförde.
Bara du, Corbett, skulle använda död för att köpa smärta.
Jag överlåter beslutet åt änklingarna från West River Riding.
Älskar ni honom?
Vetskapen om hur jag känner gör dig ingen nytta.
Gör de er nytta?
Wilkin är trots allt ofrälse, och ni är baronessa.
Ja.
Och Wilkin och jag måste avgöra om det är värt att ta risken.
- Får jag träffa mina barn i morgon? - Javisst.
God natt.
Det fanns en med magremmar.
Vad tycks?
Den bör fungera.
Hämta Pembroke.
Håll er på avstånd, sir Locke. Det kan stänka blod och piss.
Jag kommer att föra in en kall spik mellan dina ben-
-men jag ska inte göra dig illa.
Skrik högt och övertyga din herre om att kilen är inuti dig.
Endast så kan jag bespara dig smärta.
- Detta är barbariskt! - Mycket riktigt.
- Vad är det här? - Ert löfte och min försäkran.
En skrivelse om hur ni överlämnade sir Gaveston till baronerna.
När ni har skrivit på är ni och er vackra, bruna hora fria att gå.
Jag skriver aldrig på nåt sånt.
Den är inte lika exakt som päronet men tjänar samma syfte.
Den här sliter det mjuka köttet från hennes springa.
Ja. Gör trasorna klara.
Det här såret får blodet att spruta.
Sluta!
Så mycket smärta men inte en droppe blod.
Minns du när det som vi fruktade mest var en dålig skörd?
- Vi är inte längre bönder. - Det är sant.
Och jag måste erkänna...
Det här blodiga arbetet passar mig bättre.
Tack.
Är du ättling till soldaterna som Kristus välsignade?
- Har du varit soldat? - Ja.
- En arg pojkes val. - Och vem valde att bli präst?
En man.
När ånger ersatte vreden.
Hur kan jag lindra din andliga smärta, fader?
Tänker du avslöja var seraferna gömmer sig?
Pojken känner varken kvinnan eller tempelriddaren.
- Lämna tillbaka honom i byn. - Vi ska släppa honom oskadd.
När du har lett oss till seraferna. Det lovar jag.
Jag leder er till helbrägdagöraren och hennes ärrade riddare.
Vi måste ge oss av härifrån.
En mörkare resa ligger framför oss.
Lossa repen.
Lämna oss ensamma.
Du är en ledare, Milus.
Det förvånar mig att du blint följer en flock adliga får.
Följer jag dem verkligen, käre Piers?
Sluta inte tro på min förmåga att vända blad.
Var snäll och upplys mig.
Min tungas band lossas bara när min kuk vilar-
-i en vacker mun.
Ja.
Det är jag säker på.
Jag är visst lika slak som ett vått palmblad!
Du har uppenbarligen förlorat förmågan att egga, käre Pierce.
Hur kan du tilltala kungen-
- när du inte ens kan hetsa upp en simpel stake född i smuts?
Bind den franska fjollan.
- Har du hittat prästen? - Varken han eller pojken är här.
- Vart skulle han ta med pojken? - Han besöker ofta byar i länet.
Det gör han i slutet av månaden och alltid med min kännedom.
- Ska jag säga till vaktchefen? - Nej! Jag väntar till i kväll.
Låt oss hoppas att det var ett plötsligt och glädjefyllt äventyr.
- Hon är lugnare hos sin mor. - Ja.
- Var är Luca? - Han är och fiskar med prästen.
Fiskar? En märklig utflykt för en präst.
- Jesus lärjungar var väl fiskare? - Var de inte snickare?
Hur som helst, liksom prästen kom de hem vid dagens slut.
Har sömnen och den oskyldigas beröring gjort ditt sinne klarare?
Ja.
Jag ska hålla mig till er sanning om min man-
-om ni kan styrka ert löfte.
Förlåt mig, men jag har sett adelsmäns nycker förstöra många liv.
Hur vet jag att ni håller ert löfte och tar hand om mina barn?
Det går inte att sätta vår överenskommelse på pränt.
Du har mitt löfte, inför Gud och ditt barn.
Jag är ledsen, Ers nåd.
Tack.
Du har tagit rätt beslut, som en god mor.
Gode earl, en vacker dag för rättvisa.
Hur visste ni att den opålitlige earl Pembroke gömde krypet?
Vi tittade under rätt sten.
Och han lär vara mer pålitlig nu när han har svurit en trohetsed.
Ni hedrar mig och hela England.
Tack. Jag har mina tappra män att tacka.
Den här är erkänd av Windsors kungliga bank.
Lika gott som silver.
Era pengar kommer före månadens slut.
Ska vi hålla en rättegång, sir Corbett?
Det vore rätt och riktigt.
Sir Piers Gaveston, förste earlen av Cornwall.
Ni står åtalad för förräderi.
Ni har utövat ett illvilligt inflytande över kung Edvard II.
Ni har ignorerat ett beslut om omedelbar landsförvisning-
- och blev därigenom känd som en allmänhetens fiende i hela England.
Det här är ett hån mot lag och rätt!
De närvarande som finner sir Gaveston skyldig, säg "ja".
För Lowry Love Ventris, baronessan av Ventrishires räkning: ja.
Ja.
Ett obestritt utslag.
Jag kommer bli ihågkommen som en martyr-
- som gjorde motstånd mot er diplomatiska fars-
- och sjöng sanningen om okunnighetens kör!
Jag, Guy de Beauchamp, den tionde earlen av Warwick-
- dömer dig, sir Piers Gaveston, till döden genom halshuggning.
Med min klinga går det fort.
Ni hanterar ert svärd bättre. Jag låter er göra det.
Jag bär vårt läns flagga, men jag är inte adelsman.
Ynkliga korpar!
Bara uppblåst skrän!
Ni vill ha mitt huvud men är rädda för att sanningen ska nå Edvard.
Han tar huvudet av den som tar mitt.
Denna svaghet förväntade jag mig av dig, Beauchamp. - Men dig, Corbett?
En dekorerad krigare.
Den lilla baronessan har större stake än du!
Det här är väl en bödels uppgift?
Det finns för många vittnen.
Gaveston har rätt. Kungen kan få reda på det-
- och lady Love behöver sin kammarherre.
Varsågod, skarprättare.
Jag ångrar inte att jag älskade nån med högre ställning.
Även om det här är ödet.
- Var är pojken? - Vid härden, oskadd.
Har din herre berättat vad jag gjorde i kungens armé?
- Nej. - Det borde han ha gjort.
Jag var lönnmördare.
- Är du oskadd, pojke? - Ja.
Det här måste vara vår krigarpräst.
Det här löser många av våra ekonomiska bekymmer.
Tack. Jag står i skuld till dig.
De är min plikt och en ära att tjäna er.
Får jag fråga vad som bekymrar er?
Fader Ruskin och mäster Gawains son Luca har varit borta i två dagar.
- Prästen hade hand om pojken. - Och han sa inget om en vallfart?
Nej. Hans tillhörigheter och hans häst är också här.
Jag ska genast samla ihop en styrka. Spejare och spårare.
- Vi ger oss av i gryningen. - Tack!
- Vet Maddox om det? - Nej, det gör han inte.
Kanske vore det bäst om ni berättade det.
Er finkänslighet och ert lugna sätt skänker honom mycket ro.
Han är som en annan man i er närhet.
Ja. Jag kan tala om det för mäster Gawain.
- God natt, Ers nåd. - God natt, kammarherren.
Kammarherren...
Jag har talat med vår kammarherre.
Ja. Uppdraget lyckades. Sir Gaveston är inte längre ett hot mot vårt län.
Eller andra län.
Jag är så lättad över att du återvände oskadd, Wilkin.
Och jag är lättad över att du inte har kommit till skada, min kära.
- Hon sover lugnt. - Ja.
Hon har accepterat sanningen om sin make.
Hur? Jag har försökt nå fram till henne i månader.
Jag har lovat Maddox fru att jag ska ta hand om henne och hennes barn.
Men prästen och pojken är försvunna.
De har varit borta i nästan två dagar.
- Sa Ruskin inget om det? - Nej.
Om hon vaknar och pojken inte är här tror hon att jag har lurat henne.
Det kommer att krossa hennes ömtåliga lugn.
- Prästen var hos Annora. - Helbrägdagöraren?
Varför var han där?
Det har jag ännu inte fått veta.
Var inte rädd, min kära.
Vi hittar dem.
Ingen kunde spela den...
Jag var på väg till dig.
Ja, angående prästen och pojken.
- Vad vet du? - De har blivit tillfångatagna.
- På grund av mig. - På grund av dig?!
Sätt dig ner. Det finns saker som du ännu inte är reda att höra...
Inga lektioner, tack. Vem har tagit dem?
- Var är Luca? - Jag vet inte. Sitt.
Jag behöver inte sitta och lyssna på liknelser om mitt heliga öde!
Jag visste inte att pojken var med prästen.
Den allseende helbrägdagöraren!
Du visste inte att jag skulle hugga av huvuden och näsor-
- och få starka män att gråta med ohyggliga verktyg.
- Skrik inte åt mig... - Jag ska skrika som en djävul!
Jag vadar i oförlåtliga synder.
Wilkin...
Och du är skuld till dem alla.
Du är djävulen, Annora of the Alders.
Jag ber dig, Wilkin! Nej...
Min son!
Ripped and synced by ---===DBRETAiL===---